The Kane Files: The Life of a Trial
Dă-mi drumul și-ți promit că n-ai să mă mai vezi.
Îți dai seama că se va termina rău pentru tine.
Bine.
Continuă drumul.
Dă-mi cheile.
Dă-mi nenorocitele de chei.
Stai la pământ. Jos.
Ascultă-mă, întâi am ucis-o pe ea.
Scumpule, cred că ar trebui să stingi lumina.
E atât de grosolan.
Închide ochii și relaxează-te.
Eu o să țin ochii deschiși, bine?
Pot avea încredere în tine?
Sunt polițist. Sunt de încredere.
Către toate unitățile, este un jaf în desfășurare.
- Către toate unitățile. - Nu, stai aici.
Trebuie să răspund apelului.
Trebuie.
Dacă răspunzi, nu mai vorbesc cu tine.
- Da. - Vino la secție.
O să fim ocupați toată noaptea. Să fii la North Point Canyon.
- Va dura toată noaptea. - Vin imediat. Bine.
Trebuie să plec.
Trebuie să mă calmez, așa că pleacă de aici.
Am de lucru, bine? Așa a fost înțelegerea.
Tu pierzi.
Distracție plăcută cu băieții tăi.
Ce crezi că fac toată ziua?
- E ca un club pentru adulți. - Fetele nu-s invitate.
Vreți să deschideți portbagajul, dle?
Mulțumesc.
Bună, Danny. Ce se întâmplă amice?
Un nemernic a evadat din închisoare. Nu e o noapte potrivită.
Ai un nume sau o poză?
Vorbea cu FBI și a evadat cu mașina lor.
FBI?
- 2 colegi ai săi au ajuns la spital aseară. - Unde a fost văzut ultima oară?
- Mașina lor e la 16 km în spate. - La 16 km?
- Asta e raza. - E o întreagă regiune.
- Suntem blocați. Te duci în sus 1,6 km? - Da.
Bine.
- E nasol. - Încearcă să se miște încet?
Polițiști nenorociți.
Sunt nerăbdătoare să ajung acolo.
- Cobor să văd ce se întâmplă. - Rămâi aici.
Crezi că dacă flirtez cu el ne lasă să trecem?
O să îngheți.
- Fă-o pentru echipă. - Fata e nebună.
- Mă întreb dacă Jace e aici. - Sună-l.
Nu.
E nasol.
Cât vom fi blocați aici?
Depinde cât de mult stai aici. În câteva minute drumul va fi închis.
- Serios? - Da, îmi pare rău.
- Despre ce e vorba? - O evadare din închisoare.
Mai bine te întorci la mașină să-ți petreci noaptea. Haide.
- Ce ai pățit la față? - Are legătură cu slujba.
Mi s-a terminat schimbul, poți să mă duci cu mașina?
- Te putem duce. - Da?
Așa o să-mi fii dator.
Urcă.
O să-l ducem înapoi în oraș. Închid drumul.
Ele sunt Liz și Teri.
- Doamnelor. - Eu sunt Monica.
- Ne putem întoarce, chiar vreau să dansez. - Adevărat?
- Poate reușim să trecem. - Uită-te în jur.
- Cred că va dura ceva timp. - Acum vrei să te distrezi?
De ce nu?
Ai auzit ceva?
- Ia-o la dreapta. - Da, dle.
O să-ți spunem "ofițere", sau cum?
- Spune-mi Scott. - Scott Dobson.
Da.
Îl cunoști cumva pe cumnatul meu? Jace Olson?
Olson? Îmi sună cunoscut. La ce unitate?
La închisoare.
N-am văzut ocazional.
- Bună, Charlie. - Bună, Jace.
- Vrei să deschizi portbagajul? - Sigur.
- Ce se întâmplă? - Căutăm un amărât, va dura doar un minut.
- Jace? - Da.
Ai văzut-o pe sora lui Wendy?
- Pe Liz? - Da.
- E aici? - Era la câteva mașini în față.
Unul dintre ai voștri s-a urcat cu ele și s-au întors în oraș.
- Pe naiba, un coleg cu Liz? - Unul de-ai voștri, da.
Ce tip?
Nu știu, poate unul nou.
- Scuză-mă. - Da.
Alo?
Da.
Am nevoie de întăriri.
- Dă-mi-l înapoi. - Repetă iubitule, sunt pe recepție.
Dă-mi radioul înapoi.
- Mikey. Mikey, unde ești? - Jace, am nevoie de tine imediat omule.
Mikey, ce s-a întâmplat? Unde ești?
E Jace. Era acolo. Te superi dacă ne întoarcem?
- E în regulă. - Mikey, vreau să te oprești și să gândești.
Spune-mi unde ești.
- Am găsit un cadavru. - Mikey, unde ești?
- Nu știu. Sunt în mijlocul pădurii. - Mikey!
E Dobson. E viu, dar și-a pierdut insigna.
Dobson? Dobson? Să vină cineva.
Vreau să-mi dai radioul înapoi acum.
Mikey!
Cum te simți? Rezistă, omule.
Charlie!
Ce e?
El e? El e tipul? Tipul care s-a urcat în mașină cu Liz, el e?
Stai puțin.
Liz, vreau să mă asculți. Mă asculți?
- Recunoaște că mă auzi, Liz. - Da.
Haide, Charlie.
- Da, el e. El e tipul. - Ești sigur?
Tipul s-a urcat în mașină și s-au întors în oraș.
Rahat!
Liz, te iau cu mine. Dacă faci ce-ți spun, nu se întâmplă nimic.
Trage pe dreapta să coboare prietenele tale.
- Nu, Liz. Nu-l asculta. - Trage pe dreapta, Liz.
- Liz, nu-l asculta. - Taci din gură.
Trage imediat pe dreapta.
Ăsta nu-i un joc, Liz. O să-ți omor prietena.
Liz, trage nenorocita de mașină pe dreapta. Fă-o acum!
Oprește motorul și dă-mi cheile. Acum! Dă-mi cheile.
Coborâți din mașină. Dă-mi cheile.
Treci pe locul pasagerului. Nu deschide ușa.
Dă-mi telefonul.
Alo?
Jace, e un tip cu o armă. Ne îndreptăm spre Plymouth Road.
- Închide telefonul. - Rămâi calmă. Fă tot ce-ți spune. Bine?
Liz.
Rahat.
Către toate unitățile...
Suspectul se îndreaptă spre Plymouth Road.
Suspectul e înarmat și periculos. Repet, suspectul e înarmat.
A luat ostatice. Se numesc Monica, Liz și teri.
Dă-mi telefonul.
Dă-mi telefonul!
Liz, îmi trebuie numărul șoselei. Trebuie să știu exact unde...
- Nu contează. - Las-o să plece.
Cheamă-ți băieții înapoi și putem discuta.
- Nu, nu pot face asta. - Așa m-am gândit.
Ce dorești?
Olson și eu avem câteva afaceri de rezolvat.
Nu-ți face griji, calmează-te.
Va trebui să le rezolve.
Lucy, prinde-l. Prinde-l.
Ia-l, nu lătra.
Haide fetițo, haide, ia-l. Ia-l, ia-l.
- Scumpo, ce s-a întâmplat? - A sunat Greg pentru casă.
- Bine. - Am vrut să știi.
O să primesc cecul vineri. O să mă ocup de asta.
- Crezi că va ajunge? - Câștigăm ceva timp.
- Trebuie să închid. - Ce dracu, omule?
- Te iubesc. - Și eu te iubesc.
- Îmi faci oamenii să aștepte. - Știu. Am înțeles, am înțeles.
Owen.
Owen?
Owen, deschide ochii.
Owen? Nu te mai juca, puiule.
Owen, deschide ochii.
Owen?
Haide, puiule.
Haide. Așa. Nu te lipi.
Da. Bun.
- Bună, Carl. Ai venit devreme. - Daniel e acasă?
- Da, e în spate. Intră. - Mulțumesc.
A venit Carl.
Poftește-l înăuntru.
Carl!
Carl.
Ești cel mai tare.
- Te-ai distrat bine? - Da.
Da, domnule.
Ai venit după bani.
Da.
Crezi că am banii la saltea cumva?
Nu.
Lucrurile durează.
Poate îmi poți da înapoi primii 25.000
și să mă suni când ai restul...
Nu mă păcăli, Carl. Niciodată să n-o faci. Încerci să mă păcălești.
- Nu te păcălesc. - Nu mă păcăli.
Carl,
nu mă pot duce pur și simplu la bancă
și să ies cu o jumătate de milion de dolari, nu-i așa?
Nu știu.
- Va dura câteva luni. - Cum adică, câteva luni?
Știu ce...
Știu ce înseamnă asta. Spui că n-o să mă plătești.
Nu-ți mai vreau scuzele.
Îmi vreau banii chiar acum.
- Calmează-te, Carl. - Trei zile. Ai 3 zile ca să plătești.
Asta a fost regula ta, da? Dacă nu-mi dai bani, mă duc la poliție.
Să vină poliția să vorbească cu tine.
- Ai 3 zile. Trei zile... - Carl, calmează-te.
- E regula ta. - Carl, calmează-te!
Până vineri sunt 3 zile.
Și dacă nu poți plăti datoria până atunci, o să găsesc pe cineva care poate.
- Stai. Ai de gând să mă vinzi? - Da.
- Asta-i o glumă, Carl. - E multă lume care ar vrea...
- Carl, ascultă-mă. - Îți jur, Daniel Morgan.
- Ești un nimic. Ieși afară! - Crezi că mi-e frică de tine?
- Ieși afară! - Nu plec.
Du-te dracu.
Nu-mi vorbi așa, rahatule.
Iisuse!
Scott, Anna?
Ce e cu el?
- A avut un atac de inimă. - Poftim?
- Are 6 ani. - Owen are un defect la inimă.
Cazul său se manifestă de obicei mai devreme...
și mai rău. E norocos că a ajuns la timp.
De ce are nevoie? Medicamente, operație?
- O să aibă nevoie de un transplant. - Nu, n-a mai avut probleme până acum.
S-ar putea să nu mai aibe nicio problemă. Dar pariez că va fi una destul de curând.
Și următoarea îl va omorî probabil.
Deci ce facem?
Numele său apare pe o listă. Și când îi vine rândul, primește o inimă compatibilă.
- Cat va dura? - Depinde de mai multe lucruri.
Va trebui să vorbiți cu Billy.
E o operație costisitoare și înțeleg că nu aveți asigurare?
Fac rost de bani, tu pune-l pe listă.
Îmi pare rău, dar spitalul are o politică strictă pentru astfel de operații.
- L-ai auzit ce a spus, va aduce banii. - Nu pot s-o fac.
Ajută-mi fiul.
- Pleacă. - Sigur.
Unde dracu ai plecat?
Copilul meu... a trebuit să mă duc la spital.
Proprietarii au aflat cine ești.
Da? Și anume?
Nu o să meargă. Îmi pare rău.
- Am nevoie de slujba asta. - Nu eu decid.
- Haide. - Nu eu decid.
A fost salvat de un pește. Înainte să-și dea seama unde era,
Tom s-a trezit pe mal scos de către regele pescarilor.
A pus un platou cu pește în fața regelui.
Regele a fost surprins...
- Când o să cureți locul ăsta? - Îmi place când e murdar.
O să plecăm? Ai spus că o să plecăm, da?
- Poți tace 5 minute? - Nu-mi spune să tac.
- Taci dracului pentru 5 minute. - Tu să taci dracului din gură.
- În regulă, iubito. Ieși afară. - Afară?
- Pari obosit. - Și tu ești plicticos.
Trebuie să vorbesc cu Morgan.
- Vrei să plec? Atunci plec. - Mulțumesc, scumpo.
Cauți de muncă?
- Slujba mea e în siguranță. - Știu asta.
- Du-te. - Măgarule.
Pleacă, te rog.
Scott?
Ce face Anna?
- Îmi trebuie un împrumut. - Am auzit de copilul tău. Păcat.
E vorba de 250.
Știi cum e piață. Nimeni nu primește nimic gratis.
- Am nevoie de ei cât de repede posibil. - Nu ai garanție.
- O să o găsesc. - Unde?
- Lasă-mă pe mine să mă gândesc. - Nu poți să te gândești.
Dacă ai venit aici, înseamnă că nu ai unde te duce în altă parte, amice.
Ai un copil, da?
Jose.
Cu cât te plătesc?
- Cu 10 dolari pe oră, dle. - Serios?
Pariez că ai face-o și pentru 9 dolari, nu?
Glumesc.
E o glumă. Glumesc, glumesc, glumesc.
- Comprendo: glumesc? - Da, glumiți.
- Foarte amuzant, dle. - Bine, bine.
- I-ai da lui Jose 250.000 de dolari? - Nu.
Dar tu vrei ca eu să-ți dau ție și tu n-ai o slujbă.
- O să-ți plătesc înapoi. - Cum?
Prăjind burgeri? Nu, mulțumesc.
Nu vreau banii tăi din burgeri plătibili în 1000 de ani.
- Bine. - Bine, bine. Kane!
Dacă sună telefonul, o să răspunzi?
Nu mai joc jocul ăla.
Ai o singură îndemânare.
De fapt, plătesc foarte bine pentru acea îndemânare.
- Ai băieții tăi pentru asta. - Da.
Dar treaba asta are nevoie de cel mai bun.
Și ăla ești tu.
Îmi pare rău, băieți.
Cât?
Faci numai treaba asta.
Și să spunem, că fiul tău va avea tot ce-i trebuie.
Te gândești la asta?
- Poate că nu ai nevoie... - Bine, o să țin telefonul deschis.
Bine. Bine!
O să fie ca pe vremuri.
O singură treabă.
Una.
S-a făcut.
Mulțumesc.
E programat pentru mâine.
- Cum? De unde ai făcut rost. - Nu contează.
Owen va fi vindecat și totul va fi bine.
Nu-mi vine să cred. Unde ai fost?
Am văzut un vechi prieten.
Anna...
nu era altcineva.
Bine?
E un împrumut?
Ce trebuie să faci?
Anna...
Te iubesc.
Anna?
Nu e ce ne trebuie. Întoarce-te și renunță.
Nu, n-am avut de ales.
Știam ce faci când m-am măritat cu tine și ți-am iertat trecutul.
Și ai jurat, ai jurat că nu te vei întoarce.
Și e greu în fiecare zi știind ce ai făcut.
Nu.
Nu, nu pot face asta.
Dacă faci chestia asta, am terminat.
Nu mă pot uita în ochii tăi știind ce ai făcut.
De unde știi că te urmăream?
- Ce dorești? - Ajutor.
- Vrei ajutorul meu? - Crede-mă, nu-mi place să ți-l cer.
Dar mă gândesc că momentul e la fel de bun ca oricare altul, date fiind circumstanțele.
Stai puțin. Nu încerc să fiu nemernic.
Am avut niște diferende. Am spus ceva, tu ai spus ceva...
Nu mai contează. Eu le ignor.
Am nevoie de ceva și tu ai nevoie de ceva.
Amândoi suntem mături.
Ne putem da seama cum obținem ce vrem.
Ce vreau eu și ce vrei tu, sunt lucruri complet diferite.
Nu știu.
- Bună puiule. - Ce-i aia?
Aia e inima ta.
O poți vedea chiar acum cum bate. Linia face bum, bum.
Oprește-l, bine?
Îți arată ce face. Inima ta e chiar aici.
- O vor scoate? - Da, dragule.
Dar am nevoie de ea.
Puiule, e în regulă. Îți vor pune alta. Una mai bună.
Bine.
Da.
Vreau să merg acasă.
Știu, puiule. Vom merge acasă în curând.
- Când? - În curând.
- Da, dar când? - Nu știu asta încă.
- Dacă mor, o s-o hrănești pe Lucy, da? - Scumpule, nu o să mori.
Poate că nu, așa-i?
Nu.
Nici măcar "poate."
Haide.
Persoana cu care te vei vedea...
merită asta?
- Nu știu. - Spune-mi că-s oameni răi.
Poate.
Nu știu.
Spune.
Bine.
- Știi cine sunt? - Nu.
- Știi de ce sunt aici? - Da.
- Ridică-te. Să mergem. - Te rog.
- Haide. Mișcă-te - Te rog, o să fac orice.
- Ce dracu a fost asta? - Nu știu, dle.
Ridică-te.
Ia loc.
El e?
- Așa cred. - Cum a intrat?
Trimite niște oameni acolo. Încercuiți-i. Adu-i. Adu-i acum.
- De ce sunt aici? Repede. - O să mă omori?
- De ce sunt aici? - Am făcut un pariu.
250.000 de dolari. 20 la 1 în meciul final.
I-am spus că-i vreau până vineri. Ce s-a întâmplat?
Ce-ar fi să-i iei tu. E vorba de 250.000 de dolari.
- Nu trebuie decât să-i iei. - Nu se va întâmpla asta.
- Nu o să spun o vorbă. Jur. - Știu.
Slavă Domnului. Sunt aici. Ajutați-mă!
Taci!
Doar pe criminal.
- Asigură-te că nu e nimeni acolo. - Rahat!
Lasă arma jos și ieși cu mâinile sus.
- Tu ai făcut asta? - Ce să fac. El e?
- M-ai vândut poliției, ticălosule. - E poliția acolo?
Trebuie să faci o alegere. Poți termina treaba...
te duci la pușcărie și copilul tău va avea cea mai bună îngrijire posibilă.
Sau poți să nu termini treaba, tot ajungi la pușcărie și copilul tău moare.
Ce o să faci?
Cine e șeful?
- Thompson și Godling de la FBI. - Ce căutați băieți aici?
- Voiam să te întreb același lucru. - Avem un suspect.
- Incredibil. Și eu la fel. - Știi că băiatul tău a fost turnat?
Serios? Cine l-a turnat?
- A fost un anonim. - Pe naiba!
Vrei să-mi spui că, cu toți băieții aici
l-ai lăsat pe tipul tău să treacă prin asta și să se întâlnească cu tipul meu?
- Da. - Tipul tău e înăuntru acum?
Da. Așa că dacă nu te superi, ia-ți oamenii, preluăm noi de aici.
Da, dar și tipul meu e înăuntru.
- Știi pe cine urmărim? - Nu, pe cine urmăriți?
Tipul ăsta e căutat în peste 15 state. Face oamenii să dispară.
- L-am prins în timpul acțiunii. - Crezi că l-ai prins în timpul acțiunii.
Aveți hârtiile? În regulă, preluați conducerea.
Altfel, cărați-vă.
Să ne cărăm? Nu vreau să vă atingeți de omul meu.
Ești sigur că e tipul tău? Îl poți avea dacă supraviețuiește.
- Ar fi bine să te rogi să scape. - Așa o să fac. Lasă-mă să-mi fac treaba.
Nu. Nu mă omori.
Te rog, nu mă ucide. Nu!
La pământ. S-a tras, s-a tras.
Haide. Mișcați-vă, mișcați-vă!
Mâinile sus!
Mâinile sus și lasă arma.
Aruncă arma, aruncă arma!
Nu-i destul. Aruncă arma și întinde-te la pământ.
La pământ.
La pământ. Nu mișca.
Nu te mișca!
Nu mișca!
Te simți bine?
- Alo? - Anna.
Ești bine?
- Cum se simte? - Încă n-au făcut nimic.
- Poftim? Nu, nu, trebuia operat. - Nu știu ce să fac.
Nu merge. Nimeni nu vorbește cu mine.
Stai puțin.
- Ce să fac? - O să mă ocup eu.
Mi-e dor de tine.
Știu.
Îmi pare rău.
- Nu cunosc numărul ăsta. - Te joci cu focul.
- Nu mă sună. - Să faci ce ai spus că o să faci.
- O să trimit un avocat. - N-am nevoie de avocatul tău.
Bună ziua, dle Kane.
Se pare că doare.
- Sunt Marty Brenner, sunt avocat. - Știu cine ești.
- Ce mai faci? - Ce faci pentru fiul meu?
Am vrut să vorbesc cu tine despre asta. Am vorbit cu doctorii și...
- Nu există tratament, iar operația... - Nu e alegerea ta, ci a mea.
Îl vreau pe lista aia. Indiferent ce se întâmplă îl vreau pe listă.
Nu e treaba mea, bine? Sunt în mijlocul a ceva ce nu-i treaba mea.
Odată ce ai intrat pe ușa aia, e treaba ta.
- Ce? Nu crede că voi vorbi? - Nu. De ce ai face-o?
Ce o să faci? O să iei condamnare pe viață? La moarte?
- O să fac tot posibilul să-mi salvez fiul. - În fond, nu poți dovedi nimic, nicicum.
- Spune-i lui Morgan să onoreze înțelegerea. - Și dacă refuză?
Chiar vrei să-mi pui întrebarea asta?
- Cred că am terminat. - Da, cred că da.
Brenner. Te-ai înscris, așa-i? Doar în caz că va trebui să te caut.
Gardian!
Ai 30 de minute.
Ești o mare pacoste.
Ești aici de-o zi și ai băgat doi tipi în spital.
Știi câte hârtii înseamnă asta pentru mine?
Urăsc să completez formularele alea.
- Ce dracu faci? - Nu vorbesc aici.
- Stai, stai, nu-l poți scoate de aici. - Îl scot doar la o plimbare.
Cheamă-mă când au trecut cele 30 de minute.
- Ne vezi? - Da, dle.
Bine.
Să coborâm.
Au fost implicați oamenii lui Daniel și un gardian.
- Ai dovezi? - Da, au încercat să mă omoare.
Serios?
- Cine a făcut-o? Ai un nume? - Am un nume. Ce faci pentru fiul meu?
- Ne ocupăm de asta. - Prostii. Am avut o înțelegere.
Da, dar n-am primit nimic despre Morgan. Cum putem aloca atâția bani?
- Deci spui că n-o să faci nimic? - Spun că nu pot să fac nimic. Am întrebat.
Fără o condamnare, nu pot face nimic.
Deci n-avem despre ce să discutăm.
Max.
Te simți bine?
Ticălosul, ne-a furat mașina.
Greenie, ești bine?
- Haide, ridică-te. - Așa cred.
Găsește-ne o mașină.
Unde dracu crezi că te duci băiete?
Către toate unitățile...
suspectul conduce spre sud într-un Maercury Grand Marquis furat.
E înarmat și periculos.
Te rog, nu mă omori.
Dumnezeule!
La pământ.
La pământ! Nu mișca!
Nu mișca!
Nu mișca un mușchi!
Ticălosul m-a lovit.
Mulțumesc.
Ce faci treaz?
Scoateți-l prin spate. Nimeni nu trebuie să știe că e în viață.
Da, ți-l dau acum.
Ce e?
Ar trebui probabil să te scoatem de aici.
Adevărat?
Unde crezi că ar trebui să mă duc?
Rămânem aici.
Tu decizi.
În regulă oameni buni. Cunoașteți regulile.
Vreau o rază de 10 km. Puncte de verificare pe fiecare drum mare.
- Aveți un elicopter? - Avem un avion.
Să-l ridicăm în aer. Îl vreau pe suspect prins în viață.
Am nevoie de fiecare ofițer pe care îl puteți obține.
Luați-i din celelalte regiuni. Câini, pisici, orice, aduceți-i aici.
Da, dle.
- El fuge, voi de ce nu o faceți? - Da, dle.
- Ce știi despre el, Max? - A luptat în Irak.
E antrenat în tactici și explozibili.
Grozav. Nu cred că o rază de 10 km e destul, s-o mărim la 16 km.
Este mult, băieți. Să mergem.
Vine piesa de rezistență.
Max, asigură-te că avem jurisdicție.
Cred că tipul ăsta e însetat de sânge și noi îl vrem în viață.
S-a făcut.
Greenie, dă-mi o hartă colorată cu dealuri, pomi, rahaturi din astea.
Vreau să văd niște hârtii. Altfel, sunteți într-un mare rahat.
Mi-ai lăsat liber prizonierul și ai tupeul să dai ordine oamenilor mei?
În 10 minute voi avea aprobarea. Dacă vrei să aștept 10 minute, voi pierde 10 minute.
Nu am 10 minute. Vreau să pleci.
Crede-mă, nu vrei să ai de-a face cu tipul ăsta. Te depășește cu mult.
- Du-te dracu! - Ascultă-mă.
Cred că i s-a făcut o înscenare. Și e însetat de sânge. Lasă-l în pace.
- Asta e cazul meu. Am de gând să-l prind. - S-a făcut. A sosit faxul.
- Mulțumesc, Maxime. - Da, dle.
Lasă-mi să-mi fac treaba, altfel te voi aresta
pentru împiedicarea unei anchete federale.
În regulă?
Arestează-mă.
- O să-l obținem? - Nu știu. L-am cerut.
- Rămânem pe poziții ori suntem terminați. - Așa vom face.
Greenie, harta e pentru mine.
Unde suntem?
- Aici. - Cum facem?
Ne trebuie două elicoptere. Sună la canalele de știri.
- Ce să le spun? - Că Paris Hilton umblă dezbrăcată pe aici.
Nu contează ce le spui, numai adu elicopterele aici.
- Ce faci? - Cineva a evadat din închisoare.
Când vorbea cu FBI a fugit cu mașina lor.
- FBI? - Ne-am blocat aici.
- Te duci în susul cozii? - Da.
- Bună, Charlie. - Bună, Jace.
- Ce mai faci? - Ce dracu se întâmplă?
Căutăm un evadat, asta-i tot.
Scuză-mă.
Am nevoie de întăriri.
Mikey!
Dobson. Rezistă, omule.
Am găsit un cadavru.
- Ai văzut-o pe sora lui Wendy? - Liz?
Da, unul de-ai voștri s-a urcat cu ea în mașină și s-au întors în oraș.
Dobson, Dumnezeule! E Dobson.
Rahat!
Oprește!
Te rog!
Jace. Jace!
Oprește, te rog!
Jace!
Îmi pare rău, Liz. Sunt aici.
Ai fost rănită. Rezistă acolo.
În regulă, rezista, Liz.
- Te rog, nu! - Vin.
- Doamne! - Nu.
Nu, n-am să te ating, o să stau aici. Rămâi calmă, bine?
Dumnezeule! E în regulă, în regulă.
- Haide! - Ai făcut-o?
Poftim?
Mi-a spus ce ai făcut. Ce faci.
Ce?
Spune-mi că nu e adevărat.
De ce...
De ce ai făcut-o?
Ai încercat să-l omori.
Ești plătit de niște criminali?
Scuză-mă.
- Alo? - Vine furtuna.
Era totul aranjat. Nu știu ce s-a întâmplat.
- Ai dat-o în bară. - Ce ar trebui să fac?
E problema ta, amice.
De ce?
E în regulă.
Doctor Davis, la telefon, vă rog.
- E totul în regulă? - Nu știu.
Doctorul se ocupă acum de ea. Am sunat părinții.
Nu știu, bine?
Părinții tăi sunt aici.
Vino să te rogi cu mine.
Nu, nu vin. O să aștept aici.
- Vino să te rogi cu mine. - O să aștept aici.
- O să fii în regulă? - Da.
Tu ești Jace Olson?
Tu cine ești?
JIm Thompson, FBI.
Ai un minut?
Da, bineînțeles.
Cât de bine îl cunoști pe Scott Kane?
Nu-l cunosc.
Fetele care erau în mașină cu cumnata ta au spus că s-ar putea să-l cunoști.
Nu știu cum au ajuns la această idee.
Cumnata ți-a spus ceva înainte să leșine?
Nu. Era inconștientă înainte să ajung acolo.
- Ești gardian la închisoare? - Sunt șerif.
Ascultă, sunt în mijlocul unei crize de familie acum.
- Dacă nu te superi... - Da, înțeleg.
Am crezut doar că ai avea niște informații pe care să mi le dai.
Când te vei liniști, îmi dai un telefon?
Da. Scuză-mă.
Nu te întoarce și dă-mi telefonul tău.
- Unde mergem? - La spital.
Vrea să se răzbune. Cred că primul loc în care va merge, va fi să-și vadă fiul.
Bună idee.
Să mergem.
- Dă-mi-l la telefon. - El e.
Bună. Stai puțin. Vorbește cu el.
- Scott? - Anna?
Anna!
- Suntem la depozit și ne distrăm. - Jur pe Dumnezeu...
- Că ce? Ascult. Ce o să faci? - Asta se termină în noaptea asta.
Vine.
Adu băieții.
- Pentru ce-s ăia? - În caz că o dai în bară.
Vine!
Nu.
- Nu. - Aproape l-ai ucis!
Ascultă-mă, sau o împușc.
Ia-ți banii.
Sunt chiar aici.
Îți iei soția și pleci.
Ia-ți banii și pleacă.
Anna, ia banii și vino.
Trei, doi, unu. Hai, hai!
Înapoi.
Rahat. Bine. Va trebui să pleci.
- Nu pot. - Anna, ai încredere în mine. Du-te, du-te.
Dumnezeule!
N-ai ce căuta aici. Ia gunoiul ăsta de aici.
Da... sunt de acord.
Dă-mi drumul și-ți promit că n-ai să mă mai vezi.
Îți dai seama că se va termina rău pentru tine, da?
Bine.
Mergi înainte.
Unde-s cheile? Dă-mi cheile!
Dă-mi nenorocitele de chei.
La pământ. Întinde-te la pământ.
Ascultă-mă. Întâi am omorât-o pe ea.
Ieși din mașină. Trage mașina pe dreapta imediat.
Măi să fie.
Mașina, cadavrele și resturile.
- Ce crezi? - Vrei să-mi dai o ceașcă de cafea?
Domnule, ascultați asta. E un mesaj rămas de la el.
Îmi pare rău, Liz, sunt aici.
Te rog, nu mă mișca.
- Vin. - Te rog nu mă mișca.
Nu, n-am să te ating.
- Haide! - Ai făcut-o?
Poftim?
Mi-a spus ce ai făcut. Ce faci.
Ce vrei?
Sunt câteva lucruri pe care nu le știi despre fratele tău.
O să fii în regulă, bine? Vin ajutoarele.
De ce?
- O să-mi faci rău? - Ești nebună? Gândește-te la altceva.
Vino aici.
Greenie?
Uită de cafea. Să mergem.
Poftim.
Tată?
Bună, amice.
- Ce mai faci? - Bine. Ce ai pățit la față?
A fost un tip.
Aia e inima?
Da.
- O să te faci bine, da? - Bine.
Ascultă amice, trebuie să plec pentru o vreme.
Cât de mult?
Nu știu.
- Știi că te iubesc, da? - Da.
Bun.
Ridică-te.
- Scott. - Tu, lasă geanta.
- Nu face vreo prostie. - Mamă, ce se întâmplă?
- Iubito, dă-i geanta. - Lasă geanta jos!
Dă-i geanta.
Cu spatele la perete.
- Mamă? - Să mergem. Hai.
- Mergem afară. - Mamă!
- Owen, stai jos. - Bine.
- Tati? - Să nu faci vreo prostie.
O să te omor încet, ticălosule.
Am crezut că o să ai un plan mai bun.
Ridică-te.
- Scott! - Ridică-te!
- Oprește-te! - Ridică-te!
Oprește!
- Anna? - Nu!
E în regulă, e în regulă. L-am luat eu.
Dă-i drumul.
Stai!
Lasă arma jos.
Max... pune un mandat de urmărire pentru Scott Kane.
Domnule?
Du-te. Dar adu-mi mai întâi o ceașcă de cafea.
Da, dle.
Ți-am primit mesajul.
- Cam târziu. - Data viitoare o să-ți dau numărul meu.
Acum ce urmează?
Tu fugi și eu te vânez. Știi cum e treaba.
Ai grijă de el, bine?
- O să te întorci la noi? - Da.
- FBI! - Te iubesc.
- FBI... - Ușurel.
Suntem în spital aici.
- El e? - Da, el e.
De ce nu te duci să aduci un sac pentru ofițerul Olson?
Da, dle.
Mamă, privește!
Nu l-am văzut.
Nu-mi imaginez că mi-ai fi spus dacă l-ai fi văzut.
Ceea ce înseamnă că nu-mi vei spune niciodată ce știi.
Dar m-au pus să te întreb.
El nu știe nimic, nu-i așa?
Poate că de asta e așa de fericit.
Se va putea întoarce vreodată?
Îmi imaginez că-ntr-o zi se vor opri să te întrebe ce te-am întrebat: l-ai văzut?
Nu e un om rău.
Majoritatea oamenilor pe care i-am închis sunt oameni buni.
Sunt prinși doar pentru că fac lucruri rele.
Te descurci grozav cu puștiul ăsta.